Abstract | SAŽETAK U današnjem društvu alkohol je sveprisutna pojava. Gotovo je nezamislivo obilježiti značajnije životne događaje bez alkohola te se doima kao da je on utkan u samo tkivo našeg društva. Konzumacijom alkohola, unutarnje kočnice često nestaju, a osoba se osjeća ugodno i opušteno. Dolazi do izmijenjene slike o sebi i osoba se vidi u idealiziranom izdanju. Kako žudnja za takvim osjećanjima raste, povećava se i tolerancija na alkohol te potreba za konzumacijom sve većih količina. Alkoholizam je bolest koja utječe na cijelu okolinu, a ne samo na pojedinca. Osobi oboljeloj od alkoholizma nije bitan utjecaj koji alkohol ostavlja na organizam niti bolesti koje se mogu razviti. Posljedica alkoholiziranog stanja su narušeni međuljudski odnosi jer je osoba u alkoholiziranom stanju emocionalno tupa i postaje potpuno nezainteresirana za ljude oko sebe. Promjene u ponašanju se vide u svakodnevnim aktivnostima, osoba ima problema u društvu, na poslu i u obitelji. Obitelj je prva koja primjećuje promjene u ponašanju te je na obitelji da motivira osobu s alkoholizmom da započne liječenje koje se vrši u bolničkim i izvanbolničkim ustanovama. Uključivanje obitelji je vrlo bitno, a ponajprije komunikacija između osoba s alkoholizmom i obitelji. Tijekom komunikacije iznose se različiti osjećaji, kao što su bijes, ljutnja, a potrebno je istaknuti i trenutke u kojima je obitelj bila sretna. Cilj liječenja je postizanje dugotrajne apstinencije, što je nemoguće postići bez podrške obitelji. Bitna uloga u liječenju alkoholizma su klubovi liječenih alkoholičara jer se osoba uz njih reintegrira u svakodnevne navike te uči kako se nositi sa situacijama u kojima kao jedino rješenje vidi alkohol. Tijekom apstinencije mogući su alkoholni recidivi, koji su vrlo korisna stvar, jer se zapravo radi o pogreškama na kojima se uči, čime se evaluira ono što nije evaluirano prije. Kvaliteta života osobe s alkoholizmom nakon liječenja trebala bi biti potpuna u ekonomskom, medicinskom i psihološkom smislu. Cilj je omogućiti izliječenoj osobi da ima materijalne i društvene preduvjete za kvalitetan život, sačuvati postojeći stupanj funkcija organizma, kao i da je osoba u psihološkom smislu zadovoljna sobom. |